Kenraali Gustav Hägglundin upseerinura on vertaansa vailla sodanjälkeisessä Pohjolassa. Mikä on ohjannut häntä? Mitä perhe on merkinnyt? Ja mitä Ukrainan sota tarkoittaa?
Hägglund kertoo tässä haastattelussa uskovansa, että Venäjän suurvalta-ajan joutsenlaulu on alkanut.
Pandemia. Sota lähellä. Energiakaaos. Taivaisiin kipuavat hinnat. Onko meillä sama henkinen valmius kriisin kynnyksellä kuin vanhemmalla sukupolvella?
Folkloristiikan tohtori, kolppilainen Sofie Strandén-Backa, näkee monia yhtäläisyyksiä aiempiin kriisiaikoihin. Hänelle viljeleminen oli itsestäänselvyys kauan ennen kuin hän kuuli omavaraisuudesta. Mutta miten pitkälle pärjää pienellä maatilalla?
Jokaisessa kodissa tulisi olla vähintään kolmen vuorokauden kotivara, jos sähköt menevät tai jokin katastrofi iskee. Päivi Sorjonen ja Pekka Haukilahti ovat hyvin varautuneita.
Venäläisjoukot vyöryvät Viipurista salmen yli kohti Tienhaaraa. Jatkosodan ratkaisun hetket ovat käsillä. Gösta Karlsson ja hänen asetoverinsa, kuvassa Hackmanin talolla, taistelevat elämästä ja kuolemasta. Nyt, 78 vuoden jälkeen, saamme kuulla Göstan tarinan.
Suomalaiset ovat kautta vuosisatojen käyneet läpi kriisiaikoja esimerkiksi sotien tai ankarien sääolosuhteiden vuoksi. Sodasta, pulasta ja nälästä, kuten kansan selviytymiskeinoistakin, on tallentunut jälki Suomen murteiden sana-arkistoon ja Suomen murteiden sanakirjaan.
Maapallon magneettikentän vahvuus on heikentynyt kuluneen 180 vuoden aikana noin 10 %, ja Atlantille Etelä-Amerikan länsirannikon edustalle on ilmestynyt alue, jonka magneettikenttä on epätavallisen heikko. Satelliitit ovat useasti hajonneet tämän alueen
Videor från Katternögruppen
Min energi - Röster om personliga kraftkällor
Daniela Mårtenson
Puutarhahaaveet alkavat herätä henkiin tähän aikaan vuodesta. Kitken pihamaalla havupuita, suunnittelen kesän hankkeita ja odotan malttamattomana ensimmäisiä kukkia, jotka pian ilmestyvät lumen alta. Kaivan joka syksy maahan sipuleita. On aina yhtä jännittävää nähdä, mitä mullasta kasvaa esiin. Suosin kestävyysajattelua ja yritän istuttaa monivuotisia ja leviäviä lajikkeita – kuten erilaisia krookuksia, kiurunkannuksia ja kasvitieteellisiä tulppaaneja.
Minun energiassani on kyse työn ja vapaa-ajan yhdistelmästä. Olen onnekseni aina saanut tehdä luovia työtehtäviä, jotka antavat minulle energiaa. Luodon Fagernäsissä sijaitsevan kesämökin puutarha antaa toisenlaista energiaa, mutta ne kuitenkin liittyvät tiiviisti toisiinsa – sekä toimitusjohtajan työssäni että puutarhassani on kehitettävää ja haasteita. Puutarhapiireissä puhutaan paljon vyöhykkeistä. Nautin suuresti, kun onnistun kasvattamaan kasveja, joiden ei oikeastaan pitäisi selviytyä ilmastossamme. Pidän mikroilmaston rakentamisesta, puutarhan integroimisesta ympäröivään luontoon ja sellaisen tilan luomisesta, jossa viihtyvät sekä kasvit että eläimet.
Vanhimmat kasvini ovat 15-vuotiaita, toiset uudempia. Puutarha elää jatkuvasti. Koska meillä on kivinen tontti täynnä juuria, vapaa-aika kuluu pitkälti kaivuutöissä – työnnän likaiset kädet syvälle multaan ja otan vastaan kaiken, mitä jaksan. Se on parasta!
Nilla Kjellsdotter
Vinlaxin kalliolla istuminen ja avomerelle katseleminen on uskomattoman rauhoittavaa. Olen varttunut Pensalan pelloilla, joten meri-ilma on minulle melkeinpä jännittävä asia. Täällä voin nauttia tuulesta, suolavedestä ja upeista auringonlaskuista. Kirjoitan usein iltaisin, ja hienolla säällä tulen tänne päivän päätteeksi perheeni kanssa iltauinnille. Nautin kaikista eniten myöhäisistä, pimeistä illoista, jolloin vesi tuntuu miellyttävän lämpimältä. Vinlax on todellinen piilotettu helmi. Vaikka asumme aika lähellä, löysimme paikan vasta muutama vuosi sitten. Joskus olemme täällä aivan yksin, ja joskus penkillä istuu rakastunut pariskunta.
Syksy on muuten aika intensiivinen, joten on hyvä ladata akut sitä varten. Lähetin vastikään seuraavan kirjani käsikirjoituksen, ja kirjamessut lähtevät pian käyntiin. Samalla on ihanaa, että olen löytänyt kirjoittamiseen toimivan rytmin. Olen sopinut kustantajani kanssa kirjoittavani yhden kirjan vuodessa, mikä tarkoittaa, että kirjoitan intensiivisimmin kesällä – järjestely, joka sopii minulle täydellisesti. Jos tarvitsen tauon, tulen tänne.
Annika Sundell
Kävelyretki Trynet-ponin kanssa Kantlaxin kotimetsissä on rentouttavinta mitä tiedän. Minulle eläimen ja luonnon yhdistelmä on lyömätön tapa täydentää energiavarastoja. Hevosten lähettyvillä ei yksinkertaisesti voi olla stressaantunut, sillä ne huomaavat heti pienimmätkin mielialan muutokset.
Työni Walkilla tarkoittaa usein pitkiä päiviä ja hyvin paljon matkustamista. Vastaan tuotekehityksestä ja yritystoiminnan kestävästä kehityksestä, ja matkaan usein ympäri Eurooppaa tapaamassa asiakkaita ja yhteistyökumppaneita. Mutta vaikka elämä olisi kuinka stressaavaa, löydän aina rauhan tullessani kotiin ja mennessäni talliin.
Olen aina ollut heppatyttö. Ostin ensimmäisen hevoseni yli 20 vuotta sitten, ja meillä on ollut kaikkea ravihevosista varsoihin. On mielenkiintoista seurata, miten suhde hevoseen kehittyy. Niin suurta eläintä ei voi ikinä voittaa puolelleen lihasten avulla, vaan eläimeen täytyy luoda suhde ja voittaa sen kunnioitus. Kuten johtajuudessa yleensäkin.
Meillä on tällä hetkellä kaksi hevosta, mutta tallissa on tilaa vielä yhdelle.